Gjest Rebekka00 Skrevet 1. mars 2010 Del Skrevet 1. mars 2010 Hei. Jeg er ei jente på 25 år. Har en jobb jeg elsker, samt en samboer jeg elsker. Jeg har aldri vært lykkeligere. Ploblemet er at jeg i perioder plutselig mister all interesse for omverdnen, blir fryktelig likegyldig, kroppen helt tom og følelsesløs og veldig brått irritert. Gråter av ingenting. Dette varer ikke lenger en fire fem timer, kanskje to-tre ganger i uka. Det har pågått nå i fem mnd. Jeg er ellers frisk, ikke gravid, og har ingen fysiske plager, har heller aldri hatt psykiske plager. Jeg skjønner ikke hvorfor jeg føler meg helt tom og likegyldig når jeg har det så bra i virkeligheten.. Jeg har en jobb der jeg møter ca 200 mennesker om dagen, er en utadvent, smilende og sosial person. Vet du hvor jeg kan starte for å få noen svar? Det begynner å tære veldig på meg, og det er tungt og gjemme for omverdnen. På forhånd tusen takk:) 0 Siter Lenke til kommentar Del på andre sider Flere delingsvalg…
Treningsgutt Skrevet 1. mars 2010 Del Skrevet 1. mars 2010 Jeg er litt i samme situasjon som deg. Riktignok er mine utfordringer relatert til angst - men som hos deg resonerer du deg frem til at du ikke har noen grunn til å være tom og likegyldig på samme måte som jeg resonerer meg frem til at jeg ikke burde hatt angst. Jeg har et problemfritt liv. Ikke har jeg dame, ikke har jeg unger, jeg har en jobb jeg trives i. Ikke har jeg noe uoppgjort med noen - ingen som misliker meg og jeg misliker ingen. Greit/Godt forhold til famile, bra oppvekst. Problemet mitt er som ditt - jeg vet ikke hvorfor jeg har angst. Jeg kan nemlig skifte på hva jeg har angst for. OK. det ligger sikkert noe bak, jeg har god fantasi og jeg har hatt mye frykt i meg når jeg var liten. Det jeg skulle frem til var at jeg har egentlig bare akseptert at det er en ubalanse i kroppen altså noe jeg kaller kjemisk ubalanse. Jeg har foreksempel lagt merke til at "anfall" oftere skjer når jeg har lavt blodsukker. Beklager at jeg ikke kan hjelpe til med noe konkret, ville egentlig bare fortelle deg at det er flere av oss som opplever ting med kroppen som egentlig ikke kan forklares med noe "god grunn". Får vi håpe noen andre har noen gode råd eller erfaring og komme med. 0 Siter Lenke til kommentar Del på andre sider Flere delingsvalg…
Anbefalte innlegg
Bli med i samtalen
Du kan publisere innhold nå og registrere deg senere. Hvis du har en konto, logg inn nå for å poste med kontoen din.