Gjest buhuuuu Skrevet 9. mars 2010 Del Skrevet 9. mars 2010 På vel et år gikk jeg fra 3 års sykemelding/rehabilitering, til 50 prosent kontorjobb som ble 90 prosent etter 2 måneder og etter sommerferien satt ned til 60 prosent. Da jeg ikke hadde rett til noe trygdeytelser, elendig økonomi gikk jeg ned til 48 prosent ved å jobbe 2 dager mindre i måneden. Nå spurte jeg NAV om jeg kan søke attføring/arbeidsavklaringspenger, men saksbehandleren har tatt dette opp på NAV-møte to ganger, og nå vil hun vente til neste uke på et ansvarsgruppemøte. I mellomtiden vokser inkassoregningene. Da jeg var 100 prosent arbeidsufør hadde jeg en inntekt som var det dobbelte av hva jeg har nå som jeg jobber deltid. Arbeidsledighetstrygd fikk jeg heller ikke, fordi jeg ikke har mistet minst 50 prosent inntekt. Nå grubler jeg på om NAV vil kreve at jeg går på attføring i 2 år, før jeg evetuellt kan få midlertidig uføretrygd. Jeg er 31 år, har slitt psykisk siden jeg var 16-17 år. Vært i hjelpeapparatet så og si like lenge. Jeg trives på arbeidsplassen min, ikke det minste lyst å slutte, men å jobbe mer eller starte i en annen deltidsjobb i tilegg ser jeg ikke for meg. I dag er jeg helt skutt etter å ha rydde ut av et kontor. Siste timen orket jeg ikke mer, og ble bare sittendes å surfe på nettet. Tomt for fysiske krefter rett og slett. Jeg er mye plaget med panikkanfall, øsvnløshet, depresjon og angst. Derfor bruker jeg også mye krefter på å smile og være utadvent på jobben. Etter å ha jobbet tre dager på rad, føles det ut som jeg holder på å gå i lufta, noe som resulterer i panikkanfall om jeg skal kalle det det... I tilegg har jeg spiseforstyrrelser som gjør at jeg er undervektig og aldri får i meg nok næring. Å i høst ble jeg psykotisk for første gang i mitt liv. Noe jeg tror skyltes mye stress og en dramatisk ulykke på jobb som jeg ble innvolvert i som en av livredderne. Medisinene jeg står på i dag fast er antipsykotikum, antidepressiva og beroligende. Jeg går til psykolog hver uke, fastlegen ca. annenhver uke. Nå er jeg redd NAV skal kreve at jeg skal sette i gang med nytt arbeid. Jeg tåler ikke stress så mye som i mine yngre dager. Er redd for å bli psykotisk og at anfallene mine med rus, hysteri, panikk og selvskading skal opptre hyppigere eller blir større. Samtidig, om jeg ikke snart får mer i inntekt, så har jeg ikke råd til å leve mer. 0 Siter Lenke til kommentar Del på andre sider Flere delingsvalg…
Anbefalte innlegg
Bli med i samtalen
Du kan publisere innhold nå og registrere deg senere. Hvis du har en konto, logg inn nå for å poste med kontoen din.