Gjest anja Skrevet 1. august 2002 Del Skrevet 1. august 2002 Når man har mistet alt.. når man sitter alene igjen.. når man ser alt og alle sklir unna.. når man sakte men sikkert blir fjernet fra livet.. Når man ligger vrir seg hele nettene.. kjemper mot tanker.. mot uro.. når hver eneste muskel er spent.. når man er så redd for å sviktes at man ikke lar noen komme nær.. men man trenger så sårt noen.. virkelig sårt.. men klarer ikke likevel.. Når man kjenner klumpen innvendig bare vokser og vokser.. og man blir mer og mer fastlåst.. ting blir bare vanskeligere og vanskeligere å prate om.. Når man blir kvalm om man setter seg ned slik at tankene kan komme frem.. Når man ikke lenger ser vitsen i å kjempe, for alt man skulle ha kjempet for er borte.. hva gjør man da??? Ble et dumt innlegg dette.. lei for det jeg.. 0 Siter Lenke til kommentar Del på andre sider Flere delingsvalg…
Gjest Barbie Skrevet 1. august 2002 Del Skrevet 1. august 2002 Da kjemper man videre. Man slåss for det livet man har,og man viser seg selv og andre at man virkelig KAN! Man står på. Man kommer seg opp hver dag. Man spiser,man går inn og ser på tv,eller leser en bok, eller man gråter litt. Man gir ikke opp,selv om det er det man vil. For jeg vet hvordan det er å väre der du er nå. Du skal fortsette å ta en dag av gangen. EN dag. Ikke en uke,ikke en time,men en DAG. Du skal ta deg et varmt bad, med masse skum. Du skal ta deg et glass med en god vin,eller et godt måltid. Du skal ta vare på DEG. Ikke tenke på å ta vare på alle dem rundt deg. Stå på. Det kan nok kjennes hardt og vanskelig,men stå på. Klem, 0 Siter Lenke til kommentar Del på andre sider Flere delingsvalg…
Anbefalte innlegg
Bli med i samtalen
Du kan publisere innhold nå og registrere deg senere. Hvis du har en konto, logg inn nå for å poste med kontoen din.